Gyenge káosz - erős grafika [melléklet] - Perneczky Géza (1998)
Néhány évvel ezelőtt történt, hogy a ludwighafeni múzeumban nagyszabású kiállítást rendeztek a véletlen és a művészet közös határterületeit felkutató modern törekvések legfontosabb képviselőiből. Asok aleatorika, automatizmus, zen-buddhista effekt, vagy a tudatalattit faggató, illetve a szinkronba állítás módszerét alkalmazó metódus és meglepetés mellől persze nem hiányozhatott ennek ababonás fényű kelléktárnak a legfrissebben divatba jött eleme, akáosz-elmélet sem. Egy amerikai művésznő küldte el azokat agrafikai lapokat, amelyek nem voltak mások, mint a Mandelbrot- és Julia-halmazok végtelen gazdagságú részleteiből kiemelt példák – úgy, ahogy az ilyesmit a káosz-dinamikáról és a fraktálokról szóló könyvek lapjairól ismerjük, illetve, ez esetben kissé fakóbban és esetlenebbül: úgy, ahogy egy színes tintasugaras nyomtató aművésznő otthonában azokat a komputer képernyőjéről a papírra nyomta.