Sobre las bases economicas de la revolucion cubana contradicciones en la economía cubana en los años 1950 - Kollár Zoltán (Acta Universitatis Szegediensis : acta historica, 1980)
A szerző előadásában arra keres választ: hogyan éleződött ki az 1950-es években a termelőerők és termelési viszonyok ellentmondása a kubai gazdaságban, hogyan vált objektíve szükségessé a társadalmi-gazdasági viszonyok forradalmi megváltoztatása. A szerző bemutatja, hogy a kubai gazdaságban a termelőerők fejlődését mindenekelőtt két társadalmi-gazdasági tényező korlátozta: 1. az észak-amerikai monopóliumok uralma a kubai gazdaság fölött, azaz a kubai gazdaság egyoldalú függése az USA gazdaságától, 2. az elmaradott társadalmigazdasági viszonyok a mezőgazdaságban, a föld- magántulajdon monopóliuma. E szerkezeti tényezőkre vezethetők vissza azok az egyensúlyi zavarok (fizetésimérleg-hiány, munkanélküliség, kapacitáskihasználatlanság stb.), amelyek különösen élesen jelentkeztek az 1950-es évek kubai gazdaságában. S ráadásul 1952-1956 között még válság is sújtotta alapvető ágazatait. A szerző rámutat arra, hogy ebben a részleges válságban és a gazdasági zavarokban nemcsak az említett társadalmi-gazdasági tényezők fejeződtek ki, hanem a kapitalizmus alapvető ellentmondásának (belső és nemzetközi) kiéleződése is megnyilvánult. A szerző szerint a tőke uralma kettős módon (formálisan és reálisan) érvényesült a kubai társadalomban, sőt már finánctőkés tendenciák is kibontakoztak. A tőkének e formájú uralma és "működésképtelensége", a különböző jellegű termelési viszonyok összefonódása ad objektíve magyarázatot arra, hogy a kubai forradalom nagyon gyorsan átnőtt a demokratikus forradalomból a szocialista forradalomba. Ennek objektív szükségességét a szerző a kubai agrárreform rövid elemzésével is alátámasztja. A szerző véleménye szerint tehát a kubai gazdaság 1950-es évekbeli viszonyai azt bizonyítják, hogy a szocialista forradalom objektív feltételei — legalábbis a minimálisan szükséges fokig — érettek voltak.